Використання показників часу при оцінюванні економічної безпеки підприємств - Міщук, Євгенія Володимирівна («Вісник ЖДТУ»: Економіка, управління та адміністрування, 2019)
У статті обґрунтовано, що основним етапом при оцінюванні як окремої складової, так і усієї економічної безпеки підприємства є оцінювання величину часу, на який підприємство відстає у забезпеченні цієї складової безпеки та загального бажаного рівня економічної безпеки. Визначено, що безпосередньо час не є механізмом прояву закономірностей і тенденцій, але він акумулює дії основних чинників і виражає їх у рівнянні тренду. Прийнято припущення, що на основі часу можна виразити вплив усіх основних чинників. Економічна безпека підприємства представлена ієрархічною структурою, на нижчих рівнях якої знаходяться окремі її складові, що інтегруючись, утворюють інші види економічної безпеки, що знаходяться на вищих рівнях цієї ієрархії. У ситуаціях, коли підприємство не відстає у забезпеченні певного рівня безпеки (оціненого через визначені планові та нормативні значення встановлених індикаторів безпеки), дефіцит часу дорівнює нулю. У такому разі запропоновано оцінити запас часу для досягнення економічною безпекою певного рівня (часу, для забезпечення як окремих складових безпеки, так і усієї економічної безпеки у цілому). Загальний час запропоновано визначати сумою часу, необхідного для досягнення встановлених значень (нормативів, планів тощо) окремими індикаторами економічної безпеки та її складових. Показано, що у випадках можливості паралельного здійснення процесів забезпечення різних складових економічної безпеки шукана величина часу становитиме не суму, а максимум із його відповідних величин, необхідних для вказаного забезпечення. Встановлено, що під час інтегрування знайдених показників часу для оцінки тих видів економічної безпеки, які знаходяться на вищих рівнях її ієрархічної структури доцільно застосовувати два підходи. За першим із них запропоновано визначати показники часу на основі використання функцій трендів, які характеризують фактичні усереднені тенденції процесів, що аналізуються, у часі, їх зовнішні прояви, зважені на відповідні коефіцієнти вагомості. За другим підходом використовуються безпосередньо часові періоди, визначені на основі прогнозування. Уперше запропоновано визначати швидкість зміни показників-індикаторів економічної безпеки.