Оцінка розвитку та захищеності інтелектуального капіталу закладів вищої освіти східної України - Khaustova, Ye.; Denysenko, M. («Вісник ЖДТУ»: Економіка, управління та адміністрування, 2018)
Сучасні емпіричні дослідження інтелектуального капіталу (ІК) пов’язані зі встановлення взаємовпливу між його складовими, а також його впливу на продуктивність суб’єктів господарювання. Мета статті полягає в порівняльній оцінці складових інтелектуального капіталу з інтерпретацією впливу їх динаміки на рівень розвитку ІК закладу вищої освіти (ЗВО) за умов скорочення однієї із складових ІК або різкого падіння обсягів наданих послуг. Дослідження стану розвитку та захищеності складових ІК передбачало проведення факторного аналізу (метод головних компонент) ключових показників діяльності ЗВО. Виходячи з нормалізованих значень вхідних показників та їх вагових значень за результатами досліджень факторних навантажень було розраховано інтегральний показник розвитку та захищеності за складовими ІК для окремого ЗВО. При нормалізації вхідних показників деякі з них могли набувати нульового значення, тому з метою запобігання отримання нульових значень інтегрального показника розвитку та захисту окремої складової та ІК в цілому для їх розрахунків було використано нормовану адитивну згортку. Для трактування їх значень було розроблено шкалу оцінювання різних рівнів розвитку та захищеності ІК в інтервалі від -1 до 1. В умовах евакуації при суттєвому скороченні діяльності та падінні продуктивності фактичний стан розвитку та захищеності клієнтського капіталу залежав від здатності університету відновлювати або не втрачати контингент студентів. Рівень захищеності людського капіталу визначався здатністю швидко наростити його рівень за рахунок зовнішніх ресурсів, а рівень захищеності інноваційного капіталу – здатністю відновлювати або зберігати показники інноваційно-наукової діяльності. Значення інтегральних показників розвитку та захищеності за складовими ІК коливалися в межах [-0.9, 1] та відповідають реальними тенденціями в діяльності ЗВО після їх вимушеного територіального переміщення. Але серед ЗВО спостерігалась одночасно однакова (або позитивна, або негативна) динаміка інтегральних показників людського та інноваційного капіталів. Аналогічну закономірність підтверджують дослідження в діяльності промислових компаній та фінансових установ. Запропонований метод визначення рівня розвитку та захищеності ІК має універсальний характер та може враховувати різні комбінації показників в залежності від завдань управління ЗВО. Крім того, завдяки нормалізації чинників проблем із включенням до аналізу показників з різними одиницями виміру не виникає. А також використання відносних показників дозволяє співсталяти їх значення для різних за маштабами діяльності закладів. Метод передбачає проведення нефінансового аналізу складових ІК, а також не базується на суб’єктивних значеннях показників, що характерна для експертних методів з бальною шкалою оцінок.